Ragnar!
Takk, bror.
Oden!
Ragnar!
Oversettelse: Brow
SKANDINAVIA
Jeg bommet.
Her er det en.
Nå går vi hjem.
Se.
Hva holder du på med?
Jeg tar med meg Bjørn til tinget i morgen.
- Han er ikke gammel nok. - Han er tolv år gammel.
- Ta ham med neste år. - Han trenger et silkeband, Lagertha.
Du er en kjekk gutt. Men du har morsomme ører.
Ikke ligg med en masse kvinner i Kattegatt.
Jeg klarer meg uten det i et par dager.
Er det en måte å si at du elsker meg på?
Jeg drømmer alltid om deg.
I går natt drømte jeg at du serverte blodpudding.
- Hva betyr det? - At du gir meg hjertet ditt.
- Hent hunden din, gutt. - Frodi, kom!
- Hva skjer ved tinget? - Jarlen kommer til å granske noen lovbrudd-
-og så diskuterer vi sommerraidene.
- Og hvor skal du dra? - Det bestemmer jarlen.
Han eier skipene.
Han sender oss østover, til de baltiske landene.
Men jeg vil vite hvilke byer og guder som fins i vest.
Du forstår, jeg er ikke fornøyd... med dette.
Oden ofret øyet sitt for kunnskap, men jeg ville ofret mer enn det.
Lar jarl Haraldson deg gjøre det?
Bra. Sånn, fint og tett.
Og på tre...
...en, to, tre.
Veldig bra, Gyda.
Gyda, gi geitene mat.
Kom igjen!
- Hva vil dere? - Vi vet at du er alene her.
Alle mennene er borte.
Er dere tørste skal dere få noe å drikke. Er dere sultne skal dere få mat.
Ellers må dere gå herfra.
Først skal vi tilfredstille andre behov.
Jeg vil ikke drepe deg, kvinne.
Du kan ikke drepe meg, om du så hadde forsøkt i 100 år.
Ut!
Jeg skulle bekjenne min kjærlighet til henne men jeg traff på en bjørn-
-og en kjempestor hund som voktet huset hennes.
Jeg drepte bjørnen med spydet mitt-
-og klarte å kvele hunden med hendene.
Så vant jeg hennes hånd i ekteskap.
- Fortalte hun samme historie? - Omtrent.
Er du klar til å motta armringen din og bli en mann?
- Ja. - Og hva gjør en mann?
- Han kjemper. - Og?
Han tar hånd om familien sin.
Det stemmer. Kan du ta hånd om familien vår?
Hva mener du? Du tar hånd om oss.
Hvis jeg ikke var der for dere.
Jeg har en beslutning å ta. Det kan forandre mye.
Sov nå. Det er en viktig dag i morgen.
Bjorn!
- Så her er du, bror. - Rollo.
- Gud og du har vokst. -Hei, Rollo.
Er du her for tinget? Du er en mann nå.
Kom, vi går og drikker.
Du ser litt blek ut, Bjorn.
Legg deg ned litt.
- Hvor tror du jarlen sender oss i år? - Stakkarne i øst er like fattige som oss.
Jeg vet.
Derfor burde vi seile vestover. Jeg har hørt historier.
Byer og steder og formuer...
Mengder med gull og sølv og...en ny gud.
Jeg har også hørt de historiene. Men hva betyr de?
Vi kan ikke seile over åpent vann.
Jeg tror det fins en måte å seile vestover.
Jeg har noe som kommer til å forandre alt.
Hva da?
- Hva er det? - Jeg møtte en vandrer.
Han fortalte at det var mulig å seile vestover, over åpent hav-
-med help av denne.
Det er et solur.
- Den må ligge i vannet. - Enda en vandrer?
- Det er annerledes denne gangen. - Vandreren, har han seilt vestover?
Bare hent litt vann.
Lyset her er solen.
Hver dag...stiger solen opp i skyene til middagstid.
Ser du hvordan skyggene blir kortere? Ved middagstid er de som kortest.
- Da vet jeg hvor langt sørover jeg er. - Sa jeg ikke til deg at du skulle høre?
Dagen før vi seiler tegner du en sirkel rundt pinnen-
-der skyggen er som kortest ved middagstid.
Neste dag, til sjøss, setter du uret i vannet og ser på skyggen.
- Om skyggen bare har rørt sirkelen... - Er man på rett kurs...?
Ja. Og om den går utenfor sirkelen...
Så har man drevet ut av kurs og må seile sørover.
Ja. Om den ikke når fram til sirkelen?
Da er man for langt sørover og må seile nordover.
Hold skyggen ved middagstid på sirkelen og du følger kursen din.
Vestover.
Men om det ikke fins noen sol? Hvordan hjelper uret deg da?
Hvordan skal du da finne veien?
Med denne.
Bli med ut.
Det kalles solstein.
Ser du? Der er solen. Nå seiler vi vestover.
Kom nå!
Stille!
Olaf Anwend. Du har erkjent deg skyldig i tyveri.
I morgen skal du løpe gateløp som straff.
Ja, herre. Takk, herre.
Den som ikke kaster noe kommer til å bøtelegges.
Før inn neste anklagede.
- Der er han! - Morder!
Erik Trygvasson, du er anklaget for mordet på Sigvald Strut.
- Hva har du å si? - Det var ikke mord.
- Jeg drepte ham i selvforsvar. - Løgner!
Om det ikke var mord, hvorfor fortalte du ikke om lovbruddet ditt til noen?
Du gikk forbi flere hus før du fortalte det.
Jeg trodde at den dødes slektninger bodde i huset.
I følge loven får du gå forbi to hus, men aldri et tredje.
- Du drepte min bror med kaldt blod! - Det er ikke sant!
Vi kranglet om et stykke mark. Han dro kniv.
Du ville ha marken for deg selv! Du er en løgnhals og en feiging.
- Hvem sier at jeg er en feiging? - Stille!
Ettersom loven ikke ble respektert kan lovbruddet ikke sones gjennom kompensasjon.
Mord er en skammelig gjerning blandt oss.
Utført i hemmelighet, uten advarsel-
-og som troligvis forårsaker blodige feider.
- Min herre, du kjente til mine krav. - Nok!
Jeg ber dere om å se på den anklagede. Om dere anser ham som skyldig...
-rekk opp hånden.
Beslutningen må være enstemmig.
Erik Trygvasson...
...du har blitt funnet skyldig i mord. - Rettferdighet!
Hvordan vil du dø?
- Gjennom halshugging, min herre. - Ønsket ditt er bevilget.
Henrettelsen skjer i morgen.
Etterpå skal vi ha en fest og snakke om sommerraidene.
Du må.
- Hvorfor smiler han, far? - Han vil dø uten frykt-
-for å sone sine synder.
Du må se, for hans skyld.
Det er hans eneste håp om å komme til Valhall.
Gi ham til grisene dine!
Jeg forbanner ham. Må han aldri komme inn i Valhall.
Må han aldri feste med gudene.
- Hvorfor gjorde han det? - Han burde ikke gjort det.
Noen sa at han ville ha marken selv og han visste om Tryggvassons krav-
-men han ville ikke selge den. - Hørte du, gutt?
Det er sånn det går til her.
Olaf, Ingolfs sønn, Bjorn, Ragnars sønn.
Aksepterer dere denne gaven av salt og jord-
-for å minne dere på at dere tilhører jorden såvel som havet.
Disse armringene binder deres lojalitet til meg, deres herre og høvding.
Eder som sverges ved ringene må æres og overholdes.
- Forstår dere og sverger dette? - Ja, herre.
Sverger dere trohet til meg, deres herre og høvding?
Ja, herre.
Bra. Sett på dere armringene.
Kom hit.
La oss feste!
Min herre, vi vil feste, men også vite hvor vi skal plyndre i sommer.
- Kan det ikke vente, Ragnar? - Nei, fortell oss det. Vi vil vite det.
- Vi har rett til å vite det. - Nåvel.
Vi skal erobre landene østover og inn i Russland.
Hvert år... seiler vi til de samme stedene!
Men det fins et alternativ...
...om dere vil.
Jeg har hørt ryktene og historiene.
At om vi seiler vestover... når vi et rikt og voldsomt land.
Men jeg vil ikke risikere skip og rykter for en fantasi.
Det er mine skip. Jeg betaler dem...
...og de seiler dit jeg befaller.
Nå er saken sluttdiskutert.
La oss feste!
La meg se! Det er en vakker ring.
Ragnar Lodbrok. Jarl Haraldsson vil snakke med deg.
Mellom fire øyne.
Bli hos onkelen din.
Ragnar Lodbrok. Sett deg.
- Er du sulten? - Ja, min herre.
Vil du feste i hallen min? Vil du seile skipene mine?
Ikke noe annet du vil ha av meg?
- Min herre... - Du prater om vest...
...hva vet du om det? Hvordan vet du at det fins rikdommer der?
Jeg kan ikke være sikker. Men jeg tror...
Jeg bryr meg ikke om hva du tror.
Du fornærmet meg og det var ikke første gangen-
-men tro meg, det var den siste.
Hvem sa at du fikk gå?
Du er bonde... og burde nøye deg med det.
Gårdene er i fåtall og ettertraktede, mange vil ha marken din.
- Forstår du hva jeg sier? - Jeg forstår.
Aldri sett spørsmål ved mine beslutninger igjen.
Jeg stoler ikke på ham. Hold øye med ham.
Hvor er de? Hvor er sønnene mine?
Du sa at du hadde funnet dem.
- Hvor skal vi? Jeg er trøtt. - Snakke med gudene.
Det er det vi gjør.
Hvorfor kommer du ikke inn? Jeg venter.
Sitt.
Hva vil du?
Jeg vil vite hva gudene har planlagt.
- For deg...eller for gutten? - Jeg er mest interessert i meg selv.
Gudene ønsker deg en god framtid.
Men de kan dra tilbake sin gode vilje når som helst.
For å nyte denne gode framtiden, må jeg da utfordre loven?
Du må overbevise gudene om å endre runene til din fordel.
Lover vi har skapt er langt ifra gudenes verk.
Jeg skal ta menneskenes lover i mine egne hender?
- Svar meg. - Du har allerede fått svaret ditt.
Nei, det har jeg ikke.
Spør gudene selv. Hva er du redd for?
- Vent utenfor. - Ja visst.
Du har ikke hjulpet meg, aldermann.
Kanskje du stillte feil spørsmål.
Vi skal besøke en spesiell. Han heter Floke.
Floke? Som Loke, guden?
- Ja, men annerledes. - Hvordan da?
- Han er ingen gud. - Hvorfor var han ikke ved tinget?
Fordi...han er sjenert.
Floke, dette er min sønn, Bjorn.
- Hei, hvordan går det? - Bra, takk.
La meg se.
- Du har din fars øyne...uheldigvis. - Hvorfor uheldigvis?
Han kommer til å bli bedre enn deg og derfor kommer du til å hate ham.
Hvordan kan du vite det ved å se på ansiktet mitt?
Som med treet. Jeg ser hvilket tre som gir best virke.
Jeg ser inn i treet.
Floke er en båtbygger. Blandt annet.
Her er ett. I treet fins det to perfekte planker.
De bøyer og buer seg, som en kvinne fra lår til rygg.
Når jeg har delt treet finner jeg dem.
Kan du se det?
Tror du jeg tuller?
Jeg tuller med mye, Ragnars sønn, men aldri om skipbyggeri.
Tror du at skip bare er døde ting?
Hvordan går det med skipet vårt?
Den blir lettere og kan bære et større seil.
Konstruksjonen er annerledes. Den er bygd med en sterk midtplanke.
Bordleggingen ovenfor er spiket direkte i rammen. Men de under...se!
Fastkilte og surret så de kan røre seg individuelt.
Skipet støter ikke mot bølgene, men flyter på dem som en krusning.
Skroget er dypt. Hvordan skal mennene mine ro?
Jeg lager luker i bordleggingen som kan stenges på åpent hav.
- Klarer den lange reiser til havs? - Det er derfor jeg bygger den.
- Men er den sterk nok? - Vi vet ikke før vi har prøvd den.
Til ankeret. Det er alt jeg har igjen fra raidene sist sommer.
Ikke vær bekymret. Snart er vi rike som troll.
Jeg har savnet deg.
- Hendte det noe mens vi var borte? - Nei.
Har du savnet meg?
Jeg har det vondt av kjærlighetslengsel. Jeg har mistet latteren min.
Er det det du vil?
- Skal jeg få deg til å le? - Jeg vil ikke le.
Jeg vil ri deg som en okse.
En vill okse.
- Hei, unge Bjorn. - Hei, Rollo.
- Hvor er foreldrene dine? - De ligger med hverandre.
Da får vi vente.
Gyda, lærer din mor deg å bruke skjold?
Jeg vet hvordan man bruker et skjold.
- Din mor var en beryktet skjoldmø. - "Var"?
Er...en beryktet skjoldmø.
Kom barn, i seng med dere. Vi lar mennene være i fred.
Men jeg er en mann. Jeg har en ring.
- La ham være oppe en stund. - I seng!
- Si god natt. - God natt, mine barn.
God natt.
Fortell meg om nyhetene dine. Hvordan går det med skipet?
Den er nesten klar.
Jeg blir ikke med under ditt befall.
Jeg blir ikke med om vi ikke står jevnlike.
Vi er brødre. Vi kommer alltid til å være jevnlike.
Vi må finne en besetning. Ikke mange våger å sette seg opp mot Haraldson.
Mange kommer til å være redde. Kanskje går til ham og forråder oss.
Jeg må pisse.
- I går var jeg med en jente fra byen. - Takk.
En vakker jente.
Men når hun skrek ut i nytelse...
...så jeg ikke hennes ansikt foran meg...
...jeg så ditt.
- Lagertha... - Ikke si sånn.
Hvorfor ikke? Du fins hele tiden i tankene mine.
- Det var kjedelig. - Ikke fornærm meg, skjoldmø.
Nei. Jeg ville aldri fornærmet deg. Du er en stor kriger.
Men kanskje ikke en like stor mann.
- Jeg så noe. - Hva da?
Et tegn.
Det fikk meg til å innse at vi gjør det rette.
God natt, bror.
Heis seilet.
- Floke! Seilet! - Hun kommer til å synke.
Hva fikk meg til å tro at jeg kunne bygge et skip?
Det overgår ferdighetene mine.
- Jeg heiser seilet. - Jeg er lei for det, Ragnar.
- Jeg har sløst bort pengene dine. - Hold munn!
Den går framover. Så vakkert.
Hvorfor trodde du ikke på meg? Jeg sa jo at jeg kunne gjøre det!
Nå er det opp til deg, Ragnar Lodbrok.